Hva er Holland?
- Hva? Et land ved siden av Belgia. - Nei, det er Nederland!
- Holland er Nederland. - Hvem er hollenderne?
Jeg holder ikke ut denne.
Ikke jeg heller. Jeg føler meg som en arbeidsløs pornoskuespiller.
Vi burde ha reist på feire, men du sa at dette var bedre.
"En ferie fra oss selv," sa du.
Vi kan få oss koteletter, snaue oss eller gå i vide bukser!
Beklager. Du er nødt til å finne deg en jobb.
Pokker.
Hei, hei. Sjekk dette.
- Ingen krykker. En lettelse. - Folk spør så mye.
Krykker er morsomme. En stokk er triste greier. Ferdig?
Det der er trist. Du skulle ha vært her. En fyr fra NBC så meg.
- Jeg kan få lage en pilotepisode. - Vi er med igjen!
Vi? Nei.
- Kenny Bania! - Mange takk.
Jerry! Så du meg på scenen? Jeg var enorm, Jerry.
- Enorm? - Enorm!
Jeg skal sjekke opp noen damer. Noen fine.
Hva heter du?
Jeg varmet opp publikum. Han er som fisken som henger på haier.
- Og du er haien? - Ja. Og han spiser opp min latter.
- Kan fisk spise latter? - Jeg er glad jeg nevnte det.
- Har du noe revet kokos? - Vi har kuttet ut det der...
Jøss, jeg skal på jobbintervju. De vil treffe meg i ettermiddag.
- Hva slags jobb? - I sportsbransjen.
- Knicks, Rangers? - Lekeplassutstyr.
Velkommen tilbake.
- Dette er mye bedre. Kokos? - Nei.
Jeg må humpe av sted.
Jeg må bytte barberkrem.
- Hvilken type bruker du? - Det du kjøper.
- Postkort fra Elaine, fra Europa. - Drasser hun rundt på en stakkar?
- Husker du David Puddy? - Den ansiktsmalende mekanikeren?
Hun har gått runden og har begynt forfra igjen.
En måned i Europa med Elaine. Han kommer hjem i likpose.
Her har jeg ti kroner, fem kroner, tjue kroner...
Et øyeblikk... Det var enda en tikroning.
Femti kroner... Hvor mye er det?
Vi må gjøre det slutt. Jeg orker ikke dette lenger.
Jeg vil ikke høre hvor interessante myntene med hull i er!
Sier du hva klokka er i New York, reiser du hjem i likpose!
Hva har The Gap i Roma som ikke fins på Broadway?
- Glem The Gap. Det er slutt! - Fint!
Terminal 3. Ha en fin tur.
Mine damer og herrer, flytiden er 22 timer med mellomlandinger.
Kommer dere med drinkene snart, eller hva?
- Hva driver du med? - Skolissa var nedi toalettgolvet.
Så du Bania i går? Jeg leste at han var enorm.
Han er bare god når han opptrer etter meg.
Innrøm at han er god.
Du er tåpelig.
Vi ses.
Vent et øyeblikk!
Må jeg spørre?
Jeg er tom for smør, så jeg må låne av deg.
Noe mer, nysgjerrigper?
- Hvorfor har du smør i ansiktet? - Jeg skal barbere meg.
Å, milde makrell!
Det er bedre enn noe annet på markedet.
Den naturlige, mykgjørende effekten holder huden min silkemyk.
- Kjenn på ansiktet mitt. Gjør det. - Jeg vil ikke.
Du er glattbarbert.
- Fikk jeg jobben? - Du har imponert alle her.
Men det har du sikkert hørt før.
Nei.
Ingen vil behandle deg annerledes på grunn av ditt...
- ...handikap. - Jeg er ikke handikappet.
Beklager, dine andre...
...forutsetninger.
Du får selvsagt et eget, fullt utstyrt toalett.
- Når begynner jeg? - Når du føler at du kan.
Trenger du hjelp?
Ja, hvorfor ikke?
- Fikk du jobben? - Det er fantastisk!
Jeg liker folkene der. De tror jeg er handikappet.
- Jeg fikk et kontor med... - Tror de at du er handikappet?
- Pga stokken. Du må se toalettet. - Hvordan kan du gjøre det?
Jeg har alltid vært handikappet. Ingen har innsett det før.
Nevn én ting jeg har som taler til min fordel.
En armløs fyr i Yankees gjorde mer og tjente mer enn meg!
Han hadde familie og finere bil enn meg!
Kjørte han bil uten armer?
Jeg fant på det med bilen. Resten er sant. Han avskydde meg!
Vet du hvor vanskelig det er å fortelle folk at jeg kjenner deg?
Klosettet er så høyt at jeg føler meg som en vannspyler på et hus.
De har meg. Jeg skal barbere meg med smøret, og vet dere hva?
- Man kan spise det? - Nei.
Ansiktet føles så godt at jeg vil bruke det på kroppen.
Å nei, det er Bania og Jenna. Tannbørsten og klosettet.
Hei, Jerry. Dette er Jenna. Hun er fin, ikke sant?
- Jeg har vært sammen med Jerry. - Dette er pinlig.
Ikke tenk på det. Etter Jerry er du en fryd å være sammen med.
- Utrolig... - Du savner henne.
Han går i mine fotspor igjen. Først var det latter, og nå jenter.
Du savner henne.
Jeg klandrer meg selv.
Jeg visste hva jeg gjorde. Hun er bitter og labil.
Sexlivet var bra. Det var nok greit for henne, men jeg må ha noe mer.
- Har du hørt på maken? - Unnskyld, men jeg sov.
Du gikk glipp av litt av en forestilling.
Det er eplesaften min.
Noen lager mat.
- Hei, Jerry. - Hei, Newman!
Iblant, gamle venn, grubler jeg over våre uoverensstemmelser.
Da spør jeg meg selv: "Hvorfor? Er vi så forskjellige? Men..."
- Det er ikke jeg som lager mat. - Forbannet være deg, Seinfeld!
Din udugelige blemme!
Noen griller. Kanskje det er Kramer.
Nei, han soler seg med smør på.
Å, nei...!
Smør?!
- Det er femti kroner. - Ekskjæresten min forsto ikke slikt.
Skjønner du hva jeg mener? Et skikkelig kjøtthue.
- Du er så morsom. - Vet det.
- Hva er det du gjør? - Lar livet gå videre.
- Ved å legge an på nabosjuska? - Nettopp.
- Du har jo "Vegetarlasagne". - Han er en idiot. Han er uvesentlig.
Jeg hører deg.
- Jeg ville ikke ha gjort det slutt. - Ikke jeg heller. Hva gjør vi nå?
Vi kliner.
Kramer!
- Jøss. Nå er jeg visst overkokt. - Se på huden din.
Stikk en gaffel i meg.
Jeg er ferdigstekt.
- Jeg er helt gjennomstekt. - Du er egentlig sautert.
- Hva gjør du med det? - Jeg må holde huden fuktig.
Jeg leste en artikkel i bladet Bon Appétit.
Hei.
Fugl?
- Fin halting. Overtid? - Jeg simulerer med høyrefoten.
Denne haltingen er ekte. Jeg forstuet foten.
- Smurte på smør før barberingen... - Ikke du også!
- Det havnet litt på golvet, og... - Relish er fint mot det.
Hallo? Ja, det er Jerry Seinfeld. Hva?
Nei, nei, nei, nei!
Takk.
Bania skal opptre etter meg i komiprogrammet!
- Han har noen gode vitser. - Hvorfor drikker hunder av do?
- Handlevogner med ett dårlig hjul. - Det skjer alltid meg.
- Syns du det er morsomt? - Man slipper å tenke.
Du liker Banias nummer. Du er en skapfan av Bania.
- Jeg tror jeg spyr. - Det er et morsomt ord! "Spyr".
"Spyr"...! Man slipper å tenke over det.
- Tenk at vi gjorde det slutt. - Det var dumt.
- Vil du ha noe å lese? - Nei.
- Skal du ta en lur, eller...? - Nei.
Skal du bare stirre på stolryggen?
Ja.
Det er nok! Jeg holder det ikke ut! Alt er som før.
Etter to timer har vi samme problemer som for tolv timer siden.
Hvordan kunne jeg ta deg tilbake?
Det var jeg som tok deg tilbake! Det vet til og med "Vegetarlasagne"!
Jeg vil ikke bli involvert.
Skulle ønske vi fløy rett inn i et fjell som stiger opp av havet!
Å, gud...
- Kjapp deg. Jeg er skrubbsulten! - Litt til. Jeg må holde meg saftig.
- Du lukter fortsatt. - Ja, lukten sitter i huden.
Legg i litt mer smør.
Rør litt, så det smelter.
Deilig.
Nå kan jeg småkoke.
Vi ses på kafeen!
God morgen, George.
- Er noe galt med det andre beinet? - Det er bare mitt gamle handikap.
Men du har stokken på feil side.
Det er fordi vi har byttet plass.
Da vi først møttes, sto jeg der, og du sto her.
Bildet ble omvendt, akkurat som i et speil.
- Nå ser det sikkert riktig ut? - Ja... Jeg antar det.
Men se her: riktig, feil...
Riktig, feil...
Riktig, riktig, feil...
Hold opp, George! Jeg tror jeg forstår hva som foregår.
Du vil ikke tro det som har hendt.
- Har du ranet Stephen Hawking? - De tror begge beina er dårlige.
Min egen, private Rascal. Jobben betaler.
Det må være fint å vite at det bærer rett til helvete i maks 5 km/t.
- Hallo? Hvordan går det, Lanie? - Fælt!
Denne reisen var en enorm tabbe. Enorm!
Vær så snill å holde opp.
- Hvem er det? - Det er "Vegetarlasagne"!
- Jeg heter Magnus! - Skal jeg knekke deg på midten?!
Kjøp Kahlua i tax-free-butikken.
- Hvordan er reisen? - Bra.
- Jeg må dure av gårde. - Stikk innom showet i kveld.
- Ja visst... Du opptrer før Bania. - Og vet du hva?
- Jeg føler meg ikke i form. - Hva mener du?
- Nei! - Jo, jeg legger meg.
- Har du tenkt å legge deg? - Da ser vi hvordan han klarer seg.
Med all respekt. Bania taler for en ny generasjon: min generasjon!
- Det er fire måneder mellom oss. - Ikke desto mindre!
Hans tid er inne!
Hvis du hjelper meg å få løs hjulet, så stikker jeg.
Smør... Kramer.
Smør... Kramer...
Hei, kamerat.
George sier at du har tenkt å legge deg, Jerry.
Stemmer. Da får vi se hvordan Bania klarer seg.
- Mine damer og herrer: Jerry Seinfeld! - Hvis du unnskylder...
Hei, alle sammen. Hvem vil le?
Og hva er dette med lampeskjermer?
Vil man ha lys, skjermer man det vel ikke?
- Og alle dem som blir syke... - Ja!
- Hva er liksom greia med kreft? - Jeg har kreft!
Vanskelig publikum.
Du...!
Du bulket sykkelen.
Er det firevoltsmodellen? Jeg gjorde deg en tjeneste.
Skal jeg gjøre deg en tjeneste... på skallen?
- Jaså? - Nemlig!
Til syklene!
Au da!
- Det var ikke så ille. - Det var en fiasko.
Noe av det var bra. Det om kreft.
Ikke helt min stil, men noen i publikum likte det.
- Som han som ropte. - Han har kreft.
Latter er den beste medisinen.
Beklager, Kenny. Nå blir det vel ikke enkelt for deg.
Hvor har du vært?
Jerry kunne trengt din latter. Showet var en skikkelig kalkun.
- En skikkelig diger, feit kalkun. - Synd jeg glipp av det.
Han jobber så hardt, og så...
Hva er dette? Oregano?
Jeg er full av oregano og parmesan! Og det sitter fast pga smøret!
Se på meg!
- Hold denne. - Hva er det? Persille?
Den søte stanken av fiasko.
Han beit meg!
Kom igjen!
- Teite totimersbatteri! - Nå har jeg deg!
George? Beina dine!
- Er du religiøs, sir? - Nei!
Smak på denne!
- Så du det, Jerry? - Au da!
Der er du jo, Kenny. Chermak og Crespi fra NBC.
- Virkelig morsomt, Kenny. - Da de to typene løp forbi...
Man slipper å tenke så mye.
Ring oss. Vi vil jobbe med Kenny Bania.
Selene er litt amatørmessige, Jerry.
Nå får jeg også en pilotepisode. Jeg går visst i dine fotspor.
- Jeg tror jeg spyr. - "Spyr"!
Det er et morsomt ord. Kan jeg bruke det?
Til minne om vår venn Brandon Tartikoff
Det er det verste jeg har opplevd. Jeg håper vi aldri ses igjen.
I like måte. Dra til helvete.
- Hjørnet av 86th og Broadway. - Det er taximangel. Folk må dele.
Å, nei...
Hei.
Å, nei. Beklager.
Nei!